Jag är döden, Denny Colt.
Du är den ende man som nånsin har undkommit min kalla famn.
Men jag är aldrig långt borta.
Ja... Jag finns alltid hos dig.
- Ja? - Nåt på gång vid lerbankarna, Spirit.
Ute vid vraket efter lastfartyget. Det sägs att Octopus är inblandad.
Jag skulle kunna kontakta polisen, men vem vet hur långt hans tentakler når?
- Och vilka vi kan lita på? - Jag kommer.
Min stad. Hon finns alltid där.
Varje ensam kväll finns hon där.
Hon är ingen spacklad bedragerska, uppklädd till ung snärta.
Hon är en gammal stad - gammal och stolt över varenda spricka och rynka.
Hon är min älskling, min leksak.
Hon döljer inte vad hon består av:
Svett, muskler, många generationers blod...
Hon sover - mellan midnatt och gryning rör sig bara skuggor i tystnaden.
- Där är hon! Ta henne! - Förbannat! Jag har bråttom.
Min stad ropar. Hon behöver mig!
Hon är min älskade, mitt liv!
Och jag är hennes själ - Spirit.
Du är i säkerhet, andas lugnt. Jag ska hjälpa dig.
- Polisen! - Här, McReady! - Han är snäll.
Berätta allt för honom. Ring din terapeut om du har nån.
Vad är du?
- Det där är Spirit. - Gud välsigne honom.
Hon tar hand om mig, min stad.
Hon ger mig allt jag behöver.
Undan, Liebowitz, jag kör!
TILLTRÄDE FÖRBJUDET
Sussman ringde. Det är nåt på gång här. Det kan vara nåt stort.
- Hur stort? - Octopus-stort.
- Jag kallar på förstärkning! - Sussman vill att vi ligger lågt.
Ja, kom närmare...
Hörde ni, chefen? Varenda jäkla natt.
Lorelei, dödens ängel. Hon är aldrig långt borta från mig.
Det sägs att bara sjömän och poliser kan höra henne.
Jag är ingen sjöman.
Och jag är ingen polis.
En polis är skadad! Skicka en ambulans och ring Dolan.
- Inte polischef Dolan, doktor Dolan! - Han andas fortfarande.
Spirit säger att han andas!
- Det gör förbaskat ont! - Lugn, vi ska hjälpa dig hem.
Den där bruden... Du skulle ha sett henne!
- Bruden? - En vacker brud. Hon var vacker!
- Fortsätt prata, håll honom vaken! - Leta efter fler fotspår.
Ja, hon var vacker.
Är det fel låda dödar jag dig!
Ta oss bara härifrån. Du vet vad Octopus kan göra.
Håll käften och blöd!
Hon var vacker. Och hon ville inte bråka heller.
Lugn! Andas genom näsan om du kan.
- Jag börjar bli yr. - Ta det lugnt.
Akta skallen!
Kör hem den, pojkar!
När jag och Spirit träffas vill vi festa hela natten.
Det finns inget jag tycker bättre om än att spöa skiten ur dig natten lång!
Förutom ägg!
- Var är bilen? - Silken Floss är vackrast i världen.
- Hur hittar vi hem utan Silken Floss? - Hon är vackrast i världen.
- Hon skulle vara här. - Hur hittar vi hem utan Silken Floss?
Var är bilen?
Jag hittade den! Silken Floss är vackrast i världen.
Lasta på lådan och hoppa in, specimen. Ni har gjort era petriskålar stolta.
Vänta inte på chefen om det är Spirit där borta.
Octopus låter sig alltid distraheras av sin nemesis.
Det är Spirit. Han hade sin hatt.
- Då håller de på hela natten. - Chefen sa det.
- Vi såg det! - Herregud...
Jag hörde det.
Silken Floss är den vackraste...
Du ger mig huvudvärk, Octopus!
- Det blir värre innan det blir bättre! - Det har du rätt i!
Kom igen! Toaletter är alltid roliga!
Jag såg det!
Nu räcker det.
Vi drar.
Snygging!
Tuffing!
Vi ses igen... väldigt snart!
Jag ska bli din död.
Död? Inte för mig. Död, sa han...
- Jag ska döda dig på alla sätt. - Jag krossade dig som ett ägg!
Så tusan heller! Alla som tittade såg att jag gjorde som jag ville med dig!
Inbilla dig inget!
Du är en olyckshändelse! Du skulle aldrig ha hänt.
Du är galen. Du pratar smörja.
- Du pratar smörja! - Det finns bara två som vi.
- Jag är inte ett dugg lik dig. - Inte?!
Du tål verkligen en hel del stryk, raring. Precis som jag.
Har du aldrig undrat varför?
Jag har aldrig ens tänkt tanken.
Jag ska lära dig!
Jag ska lära dig - väldigt snart.
Jag ska lära dig.
- Titta vem som är här! - Vi måste sticka!
Så mycket smärta.
Så mycket lidande.
Sov!
Kom igen... Vakna!
Vakna!
- Vakna! Hej, älskling... - Ellen.
Du är illa tilltygad. Tre kulor i deltamuskeln och bröstet.
- De gick bara rätt igenom. - Stora blåmärken på all synlig hud.
De försvinner snart.
En ymnigt blödande skallskada.
- Det är bara en bula. - Du är riktigt illa tilltygad.
- Jag mår bra. - Du kan inte ta såna här risker!
- Det ordnar sig. - Du blöder från huvudet!
- Det är klibbigt, det slutar snart. - Du måste läggas in.
Du vet att jag avskyr sjukhus.
Det ordnar sig. Det är bara det att jag saknar nåt viktigt.
- Vet du var du är? I vilken stad? - Central City i USA.
- Vilket år? - I år.
- Vet du vem du är? - Spirit! Jag spöar upp skurkar!
- Och ibland spöar de dig! - Och det känns, men det går över.
Varken jag eller du vet varför, men Octopus vet nåt.
- Varför säger du så? - Han vet nåt!
- Du yrar. Kom! - Nej.
Har man sett! Det var nära ögat. Jag har letat överallt.
Så - det var bättre.
Ja, det är bättre.
Nu räcker det! Du yrar! - Tuska, här borta!
Ellen! Dr Ellen Dolan, kom omedelbart hit!
Jag hör vätska i bröstet! Svagt, men jag hör det.
Ja, han har blod i båda lungorna. Lasta honom på Pegasus!
Hämta en bår från helikoptern. Låt honom ligga! Ge mig nya handskar!
Snabba på! Kan ni inte jobba fortare får ni gå.
- Hittade du nåt? - Nej, sir.
- Jag är bara yr efter all uppståndelse. - Ja, vi är förbannat imponerade.
Stan har en sån otrolig nytta av dina uppvisningar.
Vi röjer så förbannat gärna upp efter dig!
- Inte nu igen! Du vet hur det är. - Jag trodde det, men uppdatera mig.
- Sussman ville ligga lågt. - Skulle jag inte ha koll på mina män?
Han misstänker att ni har en läcka. Octopus fick inte undkomma.
- Är du internutredare nu? Vilken nyhet! - Jag gjorde det jag tyckte var bäst!
En polis ligger för döden och en annan fick skallen bortsliten -
- bara för att du jagade efter Octopus!
- Jag jagar honom när helst jag kan! - Du gör av med poliser som toapapper!
Har du sett småtjejerna på Dropsie Avenue och C Street?
Vissa lärde sig nyss cykla och nu säljer de sina själar!
Slavar åt Octopus och hans gift!
Du och din poliskår skulle kanske ha nytta av lite besatthet, Dolan.
Du och din poliskår skulle kanske jobba lite hårdare.
Ellen har rätt, du är tokig som säger så där om polisen.
Om du och dina poliser kunde hitta Octopus behövde jag inte köra solo.
Solo, minsann? Solo? Så såg inte vår överenskommelse ut.
Då har vi kanske ingen överenskommelse längre.
Du lever vid kanten av en klippa.
Du har bara en trött gammal man som försöker hålla dig kvar.
Vi är trötta båda två.
Ja.
Ge mig bara tio minuter.
Varför bryr jag mig ens om att prata med dig?
Ge mig bara tio minuter för att klara tankarna.
Visst.
Vad är tio minuter i en mans liv?
- Spirit! - Sir?
Den där klippan jag pratade om?
Den har ingen botten.
Hoppa inte.
"Vad är du?". Så frågade kvinnan.
Det är en bra fråga. Jag önskar jag kunde svara.
Är jag en galen man? Är jag över huvud taget en man?
Vissa nätter, som den här, när vinden biter ända in i märgen -
- och till och med min stad verkar överge mig, undrar jag.
Är jag nåt slags spöke? En flygande holländare?
Om vinden tog i tillräckligt mycket, skulle jag flyga bort då?
Jag är ingen polis, inte nu längre. Inte ens en död man.
Inte ens en ande.
Vi klarade oss. Precis som ni sa, chefen.
- Är du fortfarande kvar? - Det är klart! Jag knäpper fienderna!
- Jag sköt hål i Spirit! - Du är en riktig revolverman.
Titta bara på dig. Självaste snabbskjutande McGraw.
Jag mår finfint! Inga ben sticker ut. Spjälar de mig blir allt bra.
Ja, stick bara över till St Alice- sjukhuset så lappar de ihop dig.
Jag tvingas förklara varför ett brottsligt geni -
- inte sjukförsäkrar sina anställda. Jag skulle känna mig som ett rötägg.
Du vet att jag inte gillar ruttna ägg!
- Jag tänkte inte på det. - Tänka? Du är inte gjord för det.
Ni kan tala om var akutmottagningen är. Jag säger att jag är hemlös.
De behöver inte betala! Därför skadar sig alltid hemlösa - det är gratis!
- Det funkar! - Det här också!
Inga ruttna ägg!
Inte ens en gnutta!
Inte en gnutta!
Om det gällde vilket annat fall som helst, vilket jobb som helst.
Om det var nån annan än hon.
Sand... Sand Saref.
Var är cykeln? Har du skrubbat knäet eller vågar du inte köra ikapp?
- Jag tröttnade på den fåniga cykeln. - Du tröttnade på att alltid förlora.
- Var har du den? - Jag pantsatte den och fick en slant.
Pantsatte den?
Titta där.
Det är riktiga diamanter.
Ser du hur de fångar upp ljuset, Denny? Det gör bara äkta diamanter.
- Vad är det med dig? - Inget särskilt.
- Han dricker väl inte igen? - Nej.
Vad behövde du pengar till?
Det är bara en grej jag såg i Kurtzmans skyltfönster.
- Är det en polisbricka, som pappas? - Nej.
Bra, du har inte förtjänat den än.
Det var en sak som jag tänkte att du skulle tycka om -
- eftersom du gillar saker som glänser.
Man kan öppna den också. Du kan titta på fotona.
Om du inte gillar den får jag lämna tillbaka den.
Tycker du om den?
Vill du att jag blir din tjej?
Ja, visst. Om det inte gör dig nåt.
Jag kan väl ha den då och då.
- Det gör mig inte till din tjej. - Just det...
Ja, nog roade vi oss allt, så där som bara stadsungar kunde.
Underbart!
Herakles stred själv mot argonauterna.
Tänk dig Jason och Herakles rygg mot rygg. Jason glänser i sitt gyllene skinn.
Då gick allt käpprätt åt helvete.
Farbror Pete var en före detta boxare.
Sands pappa var polis och tog alltid hand om dumme gamle Pete.
Pete! Vad gör ni?
Pete gjorde det enda som hans boxarhjärna kunde ge order om.
Sand kom dit några minuter före mig.
Jag försökte vara stark för oss båda.
Jag sa nåt, jag minns inte vad.
Sen hängde sig den där reportern på oss.
Jag kan inte missa det. - Ungar! Hur reagerar ni på sånt här? Är ni rädda?
- Lämna oss ifred. - Ni måste ge mig nånting.
Jag ska ge dig nåt. Tre ord.
- Jag hatar snutar! - Lämna oss ifred!
Jag vet att du är förtvivlad, Sand.
- Det är jag också. Men du menade inte... - Lämna mig bara ifred!
- Ge det lite tid... - Vilket då? Oss?
- Ja, just det. - Och uppfostra barn i den här kloaken?
- Du vet inte vad du säger. - Du kan bli polis som du alltid velat.
Ja, kanske det.
Och sen ska nåt sönderslaget gammalt fyllo till boxare skjuta ihjäl dig?
- Skulle jag vilja leva så? - Det var italienaren som sköt!
Än sen?! Jag vill inte ha din värld.
Jag vill ha diamanter och sportbilar.
Jag vill ha långklänningar och pengar! Massor av pengar!
- Var ska du få tag på det? - Inte i den här kloaken till stad.
Är du för god för mig? För oss alla? Är det så?
Jag är för god för dig och den här hålan!
Jag tänker åka långt härifrån! Jag tänker resa jorden runt och bli rik.
Ingen kommer att veta att jag är härifrån!
- Och jag kommer aldrig tillbaka! - Gör som du vill!
Jag bryr mig inte om dig och vill inte se dig mer!
Jag hatar dig, Sand!
Jag såg henne aldrig mer. Det sas att hon stack till Europa.
Jag visste inte ens om hon levde.
Förrän nu.
Medaljongen kan bara ha hamnat hos Sussman på ett sätt.
Hon var där, hon bar den, hon är inblandad!
Gör hon affärer med Octopus spelar mina känslor ingen roll alls!
Jag måste hitta Sand Saref och gripa henne.
Min vackra Sand Saref. Saknar du nåt, min älskade?
Ingenting viktigt.
Bara nåt jag förlorade för länge sen.
Lägg det här ögonblicket på minnet! En ny era börjar.
En era av stordåd, en era av stor makt!
Ja, det är bara mitt.
Herakles blod är mitt.
Jag är ytterligt besviken.
- Vem av er gav mig den här? - Jag.
- På knä, alltså. - Visst.
- Vad hände? Vad gick snett? - Inget, tackar som frågar.
Var är vasen? Jag skulle få en vas med blod som skulle finnas i lådan.
- Den låg nog i den andra lådan. - Vilken låda?!
- Den låg nog i den andra lådan. - Vilken låda, din fjärt!
Som den fina damen tog. Vi såg det.
Sand Saref. Jag trodde jag hade skrämt bort henne för gott.
Och vad gör hon i Central City?
Föll det aldrig er in att ni kunde ha nämnt att det fanns en låda till?
Nej, men den såg ut så där. Vi såg det.
Seppuku tvärs över magen, vänster till höger.
Det kittlar!
Med svärdet, tålort!
Sand Saref har alltså blodet.
Ni kunde ha dödat henne och tagit båda lådorna. Det hade förenklat mycket.
- Ska jag göra allt? - Det där får fart på en!
- Du måste göra nåt åt Sand Saref. - Oroa dig inte för Sand Saref.
Damen är svag för glitter.
Hon var ute efter den andra lådan och vad det nu är inuti.
- Det är läskigt att den skiner så där. - Situationen är knappast katastrofal.
Ja, Sand Saref har Herakles blod. Men vi har det hon vill ha!
- Lyssnar ni, tjockskallar? - Absolut, chefen!
Leta rätt på Sand Saref nu!
Hälsa henne att jag inte vill bråka. Hon kan få sin läskiga glittergrunka.
Skaffa hit det där blodet. Och var rädd om det!
Spill en droppe och ni blir hamburgare.
Glöm inte Spirit! Vi måste räkna med honom.
Han är som ett tuggummi som fastnat under skon och vägrar lossna.
Såna man kliver på om sommaren och som vägrar lossna.
- Gör jag rätt? - Ja, det ser bra ut.
Jag undrade, för det gör riktigt ont.
Jag avskyr att kliva i tuggummi, även på vintern. Man går så konstigt.
Vi ska döda Spirit och vi ska döda honom nu. Eller åtminstone snart.
- Han offentliggör inte sin adress. - Vi ska inte leta efter honom!
- Han ska söka upp oss - snart. - Du har en plan.
Jag lämnade en ledtråd som ska leda honom raka vägen till oss.
- Mycket snart, jag lovar. - Varför är det så bråttom, egentligen?
Om Spirit dricker av blodet och inser vad det kan göra -
- och vad det kan förvandla honom till, är allt över.
Och för att jag sa det.
Jag står för mitt ord, miss Saref.
Gör du?
Tänk på löftena du gav din fru. "Försaka alla andra" och allt det där.
- Nu ska vi inte bli personliga. - Det är just det vi ska.
Jag gav er i uppdrag att hitta en viss skatt, mr Donenfeld.
Den skulle bli höjdpunkten på min karriär.
Kronjuvelen! Argonauternas försvunna skatt.
Det var till och med värt ett återbesök i den här förfärliga stan...
...bara att få röra vid den. Hålla i den och känna att den var min.
Det glänsande föremål som överglänser alla andra glänsande föremål.
Dessutom fick du en förmögenhet för den!
Det hade varit värt varenda slant, men du blåste mig.
Så nu ska vi ta alla de där slantarna och överföra dem till andra konton.
- Vad pratar du om? - Du ska bli en riktig välgörare.
Knappa in siffrorna åt honom, han verkar en aning misslynt.
Jag behöver ditt lösenord, raring.
Okej! Okej.
Det är Robin. R-o-b-i-n, som pojknamnet.
Eller Batmans hjälpreda med de söta trikåerna och den fasta lilla rumpan.
De förs över.
Överföringen är klar.
- Varför gör du så här? - Du lurade mig!
Föreställ dig min förvåning när jag sprang på Octopus på mötesplatsen.
Hur stor är chansen för det?
Om du nu inte sålde Argos skatt två gånger -
- och betedde dig som ett riktigt arsel.
Ett riktigt arsel.
Han gav mig inget val. Han är Octopus, han hotade min familj.
Ta en ordentlig titt på fotona.
De skickas till din familj och varenda nyhetsredaktion på jorden -
- om du inte gör dem ovidkommande.
Dö åtminstone tappert... råtta.
Spärra alla samtal.
Vad ska jag säga?
I går kväll var du tjugu minuter från bårhuset och se bara på dig nu.
Se bara på dig...
Jag rekommenderar tre dagars vila, men varför ens försöka?
Ska du säga, ta ledigt själv.
Ja, mrs Mahoneys hjärttransplantation kan nog vänta.
Och vi kan väl vänta och se om Spankowitz lever exploderar.
Du måste ha lite kul - koppla av och kanske se nån föreställning.
Hur har du det själv, tuffing? Vad har du för planer för kvällen?
Jag vet inte. Om kvällen blir lugn kan jag tänka mig vad som helst.
- Vad som helst? - Ja. Middag, bio - vad som helst.
- Om det håller sig lugnt? - Ja, om det håller sig lugnt.
Säkert - som om alla skurkar i Central City skulle ta ledigt.
Jag kanske kan bryta mot reglerna.
- Jag vill bryta mot reglerna. Jalusin! - Nere.
- Flinka fingrar! - Och tysta - och listiga.
Vi ska se till att det håller sig lugnt. Väldigt, väldigt lugnt.
Behåll masken på. Nåt säger mig att det blir bäst så.
- Ellen, jag äls... - Du älskar alla kvinnor du träffar.
Du säger underbara saker till oss alla - och du menar varje ord, varje gång.
Det finns bara du.
Vi vet inte ens vad du heter.
Jag ska berätta det.
Jag hoppas få obducera dig nån dag.
- Så trevligt... - Jag skulle bli rik.
Spirit! Uppställning!
- Varsågod - frisk och fräsch. - Du behöver sova, du ser hemsk ut.
- Jag älskar dig också, pappa. - En ära, mr Spirit. Morgenstern.
Aspirant, direkt från Baltimore.
Trevligt att ha er ombord, Morgenstern.
Vi har inte hela dan på oss!
- Jag är mycket tacksam. - Jag gör bara mitt jobb, sir.
Din jävel!
- Gift dig med mig! - Jag gör mitt jobb.
Och så bra sen! Central Citys maskerade människojägare!
Barnen dyrkar er. Vill ni säga nåt till dem?
Håll er i skinnet, ungar. Var snälla mot era föräldrar.
De jobbar hårt. Och kom ihåg - borsta tänderna.
Vilka visdomsord! Glöm inte att påminna dem om att ta sina vitaminer!
Och till damerna? Ni vet att vi lyssnar till vartenda ord.
Jag kan inte säga nåt mer än tack...
...för att ni är såna fantastiska, förtjusande varelser. Alla unika.
Herregud!
- Jagar du alla kjoltyg? - Jag försöker vara trevlig!
Som du är mot min dotter. När tänker du krossa hennes hjärta - don Juan!
- Säg inte så där! - Jag säger vad jag vill!
- Varför ödslar jag tid på dig? - Vi har fullt upp med en massa brott.
Har du märkt det? Jag trodde du var för upptagen med fruntimren!
- Det är Octopus! - Du och din Octopus!
Han har nåt stort i görningen som rör mig. Han sa nåt konstigt.
Jag måste ta reda på vad han pratar om!
Kan vi glömma Octopus en minut? Bara en minut!
Vi har ett fall och en mordmisstänkt som nog är på väg till flygplatsen nu.
- Hon heter Sand Saref. - Sand Saref!
- Härifrån stan. - Vi har bara en 15 år gammal bild.
- Pappan var polis och sköts i ansiktet. - Hon försvann efteråt.
Hon sa till nån snokande reporter att hon hatar poliser. Hon sa det i tv!
- Hon hatade poliser... - Hon flyttade till Europa.
Sju år senare ligger hon bakom varenda juvelerarstöld.
- Utom i Central City. - Och därför känner du henne inte.
- Det gör du väl inte? - Hon kom aldrig hem.
Tar du droger eller nåt?
Sand Saref. Hon har lett hundratals rån mot juvelerare -
- och inte i nåt fall har nån polis blivit skadad.
- Hur troligt är det? - Det låter som ett elektrakomplex.
- Elektrakomplex - det är ju uppenbart. - Jag är en alter cocker, hjälp mig!
- Alter cocker? - Gubbtjyv.
Dagens judar lär sig inte sitt eget språk.
Elektrakomplex. Det är ett oidipuskomplex - fast för flickor.
Hon hatar inte poliser, hon är arg för att hon mist sin pappa.
Ett elektrakomplex helt enkelt.
Tjejen kommer att bli inspektör på nolltid.
Tack, sir.
- Gillar du den nya skyddsjackan? - Ursäkta?
Du kan inte ta ögonen från damerna. Du måste ha sett Morgensterns jacka.
- Även om du knarkar. - Jag knarkar inte!
Jackorna är toppmoderna.
Vi hade beställt en hel skeppslast, men kunde inte betala dem förrän i dag.
Kåren fick ett generöst privat bidrag. Hundra miljoner dollar generöst.
- Mycket pengar. - Ja! Som en blixt från klar himmel.
- Den kom via nätet, anonymt. - Visst, anonymt.
Det tog våra snillen en hel timme att spåra pengarna hit.
Till en expert på antika konstföremål.
Som har gjort sig en förmögenhet på sagda föremål.
Man kan säga att han förvärvade stulen egendom, en hälare på vardagsspråk.
En hälare i världsklass vid namn Donenfeld.
Men - quelle surprise - Donenfeld ser inte så pigg ut.
Och min gode vän Seth här -
- säger att gubben fick besök ungefär samtidigt som han dog en ond bråd död.
- Vad sa du att hon hette? - Sand Saref.
- Hon hade inte bokat tid. - Sand Saref...
- Vilket smeknamn. - Ja, det är märkligt. Unikt.
Och min gode vän Seth här brydde sig inte ens om att anmäla det.
Jag kunde inget göra. Mr Donenfeld hade en stående order.
Jag fick aldrig gå in på kontoret om han inte kallade in mig.
Aldrig, aldrig, nånsin...
Visst, grabben. - Morgenstern, anteckna hans nummer.
Nej, inte mord. Inte hon. Det är omöjligt.
- Du känner henne alltså! - Nej!
- Om du döljer nåt... - Det gör jag inte!
Din teori kan inte stämma.
Den håller ihop som makramé om man beaktar hennes...
- Vad hette det nu igen?! - Elektrakomplex.
Psykologsnack! Tänker du åtala kvinnan för mord utifrån nåt psykologsnack?
Hon heter Sand Saref och du känner henne och du skyddar henne!
- Jag har aldrig hört namnet! - Lögn!
- Ta bort handen, Dolan. - Du ljuger för mig!
Släpp armen innan jag bryter din!
Order, sir?
Skugga honom.
Han ljuger.
Du gjorde ett snyggt jobb där uppe, Sand.
Du borde inte ha undertecknat det.
Morgenstern, om ni vill hjälpa till, hitta då nåt som leder till Octopus.
Jag synar.
- Där. - Jag är med.
Och ess vinner.
Jag behåller den som en souvenir.
Resten går till den som kan överlämna ett meddelande till Octopus.
Jag trodde att jag hade förstått nåt och begrep hur allt hängde ihop.
Att jag tre år efteråt, i mitt andra liv, visste vad jag måste göra.
Allting handlade om mig och Octopus. En uppgörelse närmade sig.
Äntligen skulle jag skrubba stan ren från honom, en gång för alla.
Otäckt, men enkelt. Sen drabbade du mig som en säck stenar i ansiktet.
Vad handlar det om, Sand? Vad är det som händer? Jag grubblade länge.
Du och Octopus? Du och mord? Dolan måste ha fel.
Det måste finnas en förklaring till det här. Inte mord, inte du.
Jag kan inte tro det om dig.
Du var tuff på utsidan, Sand, men inuti var du varm. Och mjuk!
Helt igenom kvinna. En sak skulle jag satsa min sista dollar på:
Du skulle aldrig gömma dig i nåt kyffe som en vanlig brottsling.
Nej, du hade alltid ypperlig smak. I alla lägen.
Sjukt.
Det där är helt enkelt bara sjukt.
Ni lovade att den hyperberoende- framkallande synapsacceleratorn -
- skulle vara klar förra veckan.
Är inte det där bara förbannat sjuk?
Jo, bara förbannat sjukt.
Vår förtjänst har sjunkit med tjugo procent.
Bra. Jag trodde att det bara var jag.
- Det är helt enkelt förbannat sjukt. - Ja, sir.
Jag försökte göra en smart en, och då hoppade den här fram.
Tjugo procent rakt över.
Sänk priset på de gamla grejorna, så ökar försäljningen.
Biverkningarna har blivit kända. Ingen vill ha tänder som grahamskex.
Hur ska jag få nåt gjort med så mycket tid över?
När killarna hittar Sand Saref behöver jag inga pengar, då har jag blodet.
Om jag vill ha nåt tar jag det bara! Det är vad gudar gör!
Han är verkligen förbaskat liten!
- Den är jätteliten. - De kan inte hitta henne.
- Vi har letat överallt. - Utom där hon var.
- Vi borde ha letat där. - Var var det?
Döda allihop, Floss. Döda dem bara!
Det går inte. De börjar ta slut.
- Ja, vi börjar ta slut. - Det sa Floss.
Jag är deprimerad.
Om bara Spirit kunde komma så att jag fick döda på allvar.
Jag har redan sagt att det kommer att bli komplicerat.
Spirit tror att han aldrig kan förbli skadad.
Det jag injicerade i honom och mig är instabilt.
Det kanske inte varar. Men det problemet ska blodet åtgärda.
Till dess tänker jag döda El Spirito medan jag fortfarande kan.
För det ändamålet har jag sett till att få lite rådgivning.
Kallat in en specialist.
Nån som kan föra affären i hamn.
Ni talar till min själ, monsieur.
Den svartögda Venus finns i svit 1510.
Det är länge sen, Sand.
Tänker du gripa mig? Eller hade du tänkt dig nåt annat?
Du är gripen. Händerna bakom huvudet.
- Är du säker? - Händerna bakom huvudet, sa jag!
Din önskan är min lag.
Okej, ta på en rock eller nåt. Men inga tricks.
Ja, sir, mr Spirit, sir.
Akta så du inte snubblar på min man.
Varför?
Jag dödade honom inte. Han begick självmord för en timme sen.
Allt är den jäkla vasens fel. Han tog en klunk och där ligger han.
- Den är stulen. - Ja.
- Du är en simpel tjuv. - Det finns inget simpelt över mig.
Du är en brottsling och jag griper dig för mord på hälaren Donenfeld.
Om du tänker låsa in mig kan du väl göra det för nåt jag har gjort.
- Du är skyldig till mycket. - En biktpräst skulle tappa öronen.
Den här gången är jag oskyldig.
Kila hem, vänta på teknikernas rapport. Jag har inte skjutit nån på flera dar.
Det finns väl inte en lag som du inte bryter emot.
Ser jag ut som en snäll flicka?
- Struntar du i vilka du sårar? - Vad har det med saken att göra?
Sand? Octopus? Den där hälaren? Och så du?
Efter alla dessa...
Ingenting hänger ihop. Sen är det Octopus svammel om honom och mig...
Hör på! Jag bryr mig inte.
Jag bryr mig inte ens om dem jag gillar och jag känner inte dig.
Men saker bryr du dig om!
Jag kan inte hjälpa er! Jag har inget att erbjuda er ruttna stad!
Faktum är att jag föraktar den!
Det finns bara en sak mellan floden och havet som jag är ute efter.
- Den där idiotiska vasen? - Det skulle inte vara en vas.
Det skulle vara nåt värdefullare än ädelstenar.
Sånt som små flickor drömmer om.
Jag kände en sån flicka en gång.
Du vet ingenting! Försvinn!
Hon var rar, men världen krossade hennes hjärta.
Hon ville inte ha nån vas, hon sökte efter en hjälte.
Eller hur, lilla tös? Du letade efter en hjälte i en mytisk rustning.
- Den ende som vet det är död. - Skinnet. Det gyllene skinnet.
- Jasons gyllene skinn. - Han är död! Du är död! Du är död!
Har man sett!
- Det är Spirit! - Han blir gatupizza!
- Han ser dum ut. - Vi tror att människan inte kan flyga.
Hoppa! Hoppa!
Ta mig härifrån.
- Jag är lite upptagen. - Morgenstern här. Jag har en ledtråd.
Ingen la märke till allt saltet. Mitt framför våra näsor!
Salt! Industrisalt. En av Octopus hejdukar hittades död vid lerbankarna.
Där Sussman blev skjuten. Han hade fullt med industrisalt under skorna!
- Du blir sannerligen inspektör snart. - Tack, sir.
Jag måste sluta.
- Jag bjuder på ett glas. - Föreställningen är över. Skingra er!
Ja, Sand, det där gick ju fint.
Det forna parets återförening får lov att vänta.
Jag jagar större byten! Innan du dör, Octopus, har du frågor att besvara!
Morgenstern sa att han hade salt under skorna.
Här finns gott om salt. Gott om skurkar också.
Fienden har bara vapen och knivar. Mitt vapen är en hel stad.
Min arsenal: Brandtrappor med järnkäftar!
Konstgjorda blixtar.
Skoningslösa trottoarer.
Hon tar hand om mig.
Hon skyddar mig.
Min stad är min mor.
En god mor.
Hon visar mig alltid rätt väg.
En sån duktig inspektör. Du följde brödsmulorna till oss.
Du gör ingen nytta genom att somna på jobbet. Åk hem och sov ut.
- Du ser ut som nåt katten släpat in. - Vad trevligt att du tittade förbi.
Jag tänkte titta till Sussman, men jag fick inte träffa honom.
Sussmans tillstånd är kritiskt. De försöker rädda ryggraden.
- Kommer han att kunna gå? - Svårt att säga.
Mirakel inträffar ju ibland.
- Förbannade Spirit. Han är galen. - Börja inte.
- Han är farlig. - Världen behöver honom.
- Han är en hjälte. - Han är farlig och du är kär i honom!
- Det är för hans skull du sitter här! - Ja! Jag är kvar här för hans skull.
Om de skulle komma in med honom än en gång!
Så du kan kasta bort din ungdom på att häfta ihop honom?
Jag är inget barn och jag häftar sällan ihop folk.
- Inser du inte vad du gör? - Jag vet exakt vad jag gör!
Jag ger honom det han behöver! Han behöver mig!
Jag är den enda som känner hans kropp och kan behandla honom.
Det verkar vara gott om damer som är bekanta med hans kropp.
Han har väl sträckt ut många damer över en bår och pratat omkull dem.
- Så det var därför du kom? - Får dem att smälta som smör...
Sluta! Tvinga mig inte att be dig gå.
Jag vet inte hur man pratar om sånt här.
Det är sant.
Varför tror du att jag vankar omkring alldeles ensam där hemma?
Hon hade väl sina skäl.
Du är gift med ditt jobb, precis som jag.
Precis som han.
Du var lyckligare förr i tiden, med Denny.
Denny är död.
Ja...
- Ja, Denny Colt är död. En fin grabb. - Ja, det var han.
Jag glömmer honom aldrig, men livet går vidare.
Jag förlorade min pojkscout.
Ja... Och jag förlorade min baldrottning.
- God natt, gumman. - God natt.
Jag hoppas den jäveln begriper vilken tur han har.
Det gör han inte.
Jag kan känna dig. Du är så trött.
Låt mig hålla om dig.
Varför luktar det tandläkare?
Tandläkare och nazist. Underbart...
Åh, nej!
Jösses!
Jag har träffat en del märkliga kvinnor i mina dar - förbannat märkliga.
Men den här - om hon är den jag tror slår hon alla rekord.
Jag är Pain Riche - Pain Riche från Paris.
Jag håller fast vid mina män!
Tills döden skiljer oss åt!
Döden!
Döden, döden, döden!
Det är det enda vi tänker på.
Vi äter för att inte dö.
Vi parar oss för att vår säd ska leva vidare.
Vi skapar konst och bygger skyskrapor -
- för att man ska minnas våra namn i sekler!
Guten tag! Mr Long, min gode vän! Hur står det till?
Hur kan jag hjälpa till? Ett meddelande?
Och från vem?
Sand Saref! Henne känner jag till!
Du borde ha vetat bättre än att spela kort med henne. Vad är meddelandet?
Hyreshusen? Intill den där gamla genomfarten? Den känner jag till.
I morgon kväll, alltså. Ska vi säga efter middagen?
Zai jian, ärade vän.
- Var var jag? - Döden.
Vi lever våra korta, jäktade, räddhågade liv.
Vi tar av åt olika håll. Musik och ambition.
Vi fantiserar ihop gudar och ett liv efter detta för att slippa se -
- den där orörliga, ogenomträngliga, diamanthårda muren som är döden -
- medvetna om att den kommer att krossa våra hjärnor - som ägg!
Ursäkta, men finns det nån poäng? Jag åldras bara av att lyssna på dig.
Du är verkligen pundig.
Du fattar det helt enkelt inte!
Det finns bara två som du och jag!
- Ingen av oss åldras. - Men jag kan bli jäkligt uttråkad.
Du säger hela tiden att vi två är unika.
Hur kommer det sig? Vad är vi, Octopus?
- Jag kommer dit! - Raska på!
Minns du din död, snygging? Det är inget man glömmer.
Ja, jag minns.
När de rullade in dig var du stendöd.
Det fanns inte en gnutta liv i dig!
Du var perfekt.
Lika död som Star Trek.
Och jag var rättsläkaren.
Men jag var så mycket, mycket mer än så.
Jag ledde en lönsam narkotikahandel. Sjukhus saknar sällan sina droger.
Man behöver bara spä ut dem, krydda dem lite och - achtung!
- Bankkonto i Schweiz! - Men Octopus var inte ute efter pengar.
Jag ger upp. Vad var du ute efter?
Odödlighet! Alla fyra vackra stavelserna.
Det måste finnas fler metoder -
- än att skära upp folk som några slags frigående hönor.
Frigående hönor med sina stora, fula, bruna ägg. De gör mig förbannad.
Varje gång jag tänker på äggen blir jag förbannad.
Piller är ett annat sätt att klamra sig fast vid ännu ett hjärtslag.
- Jag nådde till kärnan. Knäckte koden. - Genetik.
- Så smart är jag. - Jättesmart...
Tack! Men det var inte så lätt.
Jag har en frys full med beaglehundar som bevis.
Det serumet gjorde med de där stackars hundarna var helt enkelt fel.
Men när jag kom på lösningen måste jag testa den - och inte på mig själv.
Jag kunde ha blivit konstig. Jag behövde en människa.
- Och där var jag. - Där var du.
Jag gav dig en liten dos och väntade.
Ditt andra liv började samma kväll. Minns du?
Ja, jag minns.
Nånstans bland alla böner och suckar och snyftningar -
- måste du ha hittat nåt vasst.
Jag har alltid undrat en sak - vart gick du när du kom ut?
Jag tog en promenad.
Jag tog mig en funderare.
Jag hälsade på en gammal vän.
Jag vet inte vad som hände, men jag kan fortfarande röra mig och andas.
Det är omöjligt, men jag lever.
Det enda jag ville var att bli en bra polis. Men nu är allt annorlunda.
Skurkarna håller på att vinna, men nu har jag mer att slåss med.
Jag är nåt annat nu. Jag kan göra saker som poliser inte får göra.
Men jag får inte ha några svagheter, inga namn - inga vänner.
Alla måste tro att jag är död, Ellen också.
Jag kan bli din spion. Jag kan samarbeta med polisen.
I bakgrunden, i skuggorna. Jag skulle kunna bli stans beskyddare.
- Stans... - Stans kraft - spirit.
Ut går hjältepolisen och in kommer Spirit!
En irriterande jävel, hård som stål - heureka!
Jag injicerade serumet och vi blev bröder - under huden.
Så vad tusan är vi, Octopus?
Pågående experiment. Och när han får tag på vasens innehåll -
- som varit försvunnet i årtusenden, dricker han av det och blir odödlig.
Retas inte! Jag ska ju ändå dö.
Berätta vad som finns i vasen. Tors hammare?
Nej.
Bättre upp. En guds DNA.
Inte precis en gud.
Nej, för människor och gudar är svåra att blanda.
Enda lösningen var att hitta länken mellan människa och gud.
Ett barn till en odödlig och en människa.
Zeus hade svårt att hålla den i styr så han gjorde drösar av hjältar.
- Den störste av dem alla var Herakles. - Och vi hittade den röven!
- Eller rättare sagt hans blod. - Vi vet var det finns.
Det är den felande länken mellan vetenskap och magi.
När Herakles blod blandas med Octopus serum...
- Då blir jag en gud! - Åtminstone nästan.
Jag blir en gud.
Och du blir bara en sorglig biprodukt. Ett av hans många, många misslyckanden.
Rom byggdes inte på en dag!
Och titta på alla underbara kompisar jag fått!
- Vi var lätta att göra. - Ja, det säger chefen.
Men dina misslyckanden var många - och otrevliga.
Ja, om så mycket som en droppe får fel temperatur blir alltihop...
Jag ska visa dig. Det är sorgligt, men rätt häftigt också!
Det här är Muffin.
Hon är min älskling.
Vi måste bjuda hem folk oftare. Jag gillar det här.
Katten.
Hon är det enda motiv jag behöver.
Jag ska döda dig.
- Nej, du måste dö. - Du har serum i dig.
Ditt system är redan förberett. Du är den ende blodet inte dödar.
En klunk och du blir odödlig som han.
- Octopus måste vara den ende. - Det får inte finnas nån konkurrens!
Sen kommer alla att göra som jag säger! Alla ska göra som jag säger -
- för jag kommer att vara världens härskare! Då ska allt gå rätt till.
Ja, allt kommer att gå rätt till. Allting ska börja gå rätt till!
- Då sätter vi igång. - Ja, vi sätter igång.
Sätter igång att ha ihjäl dig.
Det är nu det blir lite knepigt.
Allt handlar om integrering.
I ditt nuvarande tillstånd läker du fort. Dina sår läker sekundsnabbt.
Vi måste påverka din systematiska disintegrering.
Kort sagt...
...måste vi dela upp dig i så många väl utspridda delar -
- att en återintegrering blir omöjlig.
Och eftersom jag är den jag är föredrar jag att börja nerifrån -
- och arbeta mig uppåt.
Floss, hämta påsarna.
Jag ska skicka dig åt alla håll i landet.
Pain Riche, ge mig hans tår.
Pain Riche... Tu tes souviens pas de Marseille?
C'est bien toi? C'est toi?
C'est moi.
Mon amour!
Lägg av med den där franskan! Jag förstår inte!
Pain Riche? Ge mig hans tår.
Det är en order.
Oui, monsieur. Avec plaisir.
Jag hatar dig!
Det här är för Sand!
Det här är för mig! Och det här är för Muffin!
Var det allt?
Vem är den där Sand?
Inte nu. Nu går vi!
- Spirit, mon amour! - Pain Riche.
Och det här är för Sand. Toi la pute par les chattes!
Jag är Pain Riche från Paris.
Det bästa Montmartre har.
Jag håller fast vid min man tills det inte finns nåt kvar!
Du är nära nu. Väldigt, väldigt nära.
Du kan inte stå emot.
Du är min! Min!
Jag vet hur det känns. Du skulle träffa min fru.
Sätt bara... ena foten framför den andra.
Då var det dags igen.
Jag är död igen.
Jag orkar inte kämpa längre.
Jag är redo för dig, Lorelei.
Kom! Kom...
Det är dags.
Slut på all smärta. Slut på allt lidande.
Släpp taget om dina sista krafter, Denny.
Släpp taget om spöket.
Släpp taget om kraften.
Ja, min älskling, ja!
Det har skett! Det har skett!
Vad är det man brukar säga? Att hela livet passerar revy när man dör?
Glöm det, jag ser bara kvinnor.
Min rara Ellen som alltid står redo att lappa ihop mig igen.
Och Sand, den stackars vilsna varelsen.
Vackra, vackra Sand.
Det är lustigt att min sista tanke skulle gå till Sand.
Nej... Lorelei, du är inte den rätta för mig än.
- Inte nu igen! - De behöver mig. Jag måste tillbaka.
Jag kommer alltid att finnas hos dig, Denny Colt. Du kan inte alltid fly.
De behöver mig.
Sand... ute vid hyreshusen.
Octopus.
Delar.
Delar av Sand.
Delar av... Octopus!
- Din jävel, jag ska ta dig! - Alltid samma tjat om Octopus!
Ursäkta, men var han inte...
Tre timmar utan vitala tecken. Borde han inte vara död?
- Det är en lång historia. - Ordna fram en slips!
- Det är säkrast att den är röd! - Du måste veta din plats!
Du är min spion, ingen frifräsare!
Om du leker cowboy igen skjuter jag dig! Är det uppfattat?
- Jag har en idé. - Spännande.
Den är bra, jag lovar.
Håll den riktad mot Octopus. När jag säger till skjuter du skallen av honom.
Sen kommer vår bröllopsnatt. Visst, älskling?
Ja, älskling, vår bröllopsnatt.
Vem tusan är du? Är du Octopus flickvän?
Nej, det är inte alls så. Jag tycker att det här är kul.
Vi dyker upp här och ser urläckra ut. Vi byter saker och sticker.
- Du tänker kanske ta kål på dig. - Var inte så sur!
- Ska vi börja skjuta? - Skjut inte!
Octopus syns inte till. Det vore bortkastad tid om han inte kom.
När han kommer är vi laddade till tänderna!
- Du kan skjuta månen med den där. - Jag är en utmärkt skytt.
Är alla kvinnor i den här förbannade hålan alldeles fnoskiga?
Nej, sir! Vi är bara välutrustade.
- Han utnyttjar dig bara. - Säkert.
Jag leder en lukrativ verksamhet och jag är ett fantastiskt ögongodis.
När jag vandrar vidare är min utbildning betald.
Säg åt dumskallen där borta att ge mig lådan.
Och du påbörjar den där vandringen -
- och tar dig så långt bort från den där besten som du kan.
Han kommer att döda dig. Han dödar allt.
Okej, men du tar det här på för stort allvar.
Ge dem vasen.
Chefen sa att jag skulle skjuta nu.
Hoppa in i lastbilen!
Ingen går nånstans!
Floss...
...var snäll och hämta vasen.
- In i lastbilen. - Ge mig Herakles blod - nu!
- Gå. - Herakles?
Jag trodde han hette Herkules.
Du!
Sand, du hittade din rustning. Använd den!
Vad gör du med alla kvinnor?
Octopus, du hade rätt!
Vi är misstag! Vi skulle aldrig ha funnits!
- Det här är vansinne! - Lugn! Han vill skydda polisen!
Du gör inte det här särskilt lätt.
Kom igen...
- Det här tar slut i kväll. - Det har du rätt i.
Jag är Octopus och har åtta av allt.
Man kan bli skjuten åt helvete...
...och man kan bli skjuten åt helvete...
...men sen blir det helt enkelt fånigt.
Nu!
Din idiot! Vi ville bara locka fram dig och dina skjutglada mördare!
Ge honom vad han tål!
Polischef Dolan! Er dotter är här!
- Vi behöver förstärkning! - Du ska inte vara här!
Skojar du? Har du glömt vad jag jobbar med? Han kanske behöver mig!
- Han vill inte ha dig här! - Det vet du inte!
Du vet inte ett förbannat dugg!
Stoppa henne!
Lösa ägg.
Äntligen! Ja! Ja!
Bra investering, Sand. Den har klarat det första fälttestet.
Nu dör vi!
Herregud!
Det är nog dags att släppa taget om rustningen.
Du hade tappat nåt.
Gamle Kurtzman sa att jag fick lämna tillbaka den.
Jag har den kanske ibland, men det betyder inte att jag är din tjej.
Ellen, hur är det med dig?
Farväl, Sand.
Farväl, Denny.
Farväl, Spirit.
- Är det där Saref? - Låt henne gå.
Hon räddade mig. Hon räddade världen.
Du var också inblandad.
Okej, men håll dig borta från mig!
Vem tusan var det där? Vem är hon?
- Bara en gammal flamma. - Ja, hon ser gammal ut.
Det är dig jag verkligen älskar.
Mig och alla kvinnor du träffar.
- Du är helt otrolig! - Du är inte så tokig själv.
Din jävel!
Vi börjar från början.
Vem vet vad jag kan göra?
Hon vaknar, lika vresig som vanligt.
Alltid lika högljudd.
Alltid lika levande.
Hon är allt jag har. Mitt enda hopp.
Min enda konstant.
Octopus hemligheter dog med honom.
Jag vet inte vad jag är eller hur lång tid jag har - kanske en evighet!
Jag hoppas inte det. Det är inget man varken bör ha eller eftertrakta.
Denny Colt är död. Jag är nåt annat -
- och kan bara ge mitt hjärta till henne.
Hon kommer alltid att vara min och jag hennes.
Hon äger mig till kropp och själ.
Hon är mitt livs älskade.
Hon är min stad.
Och jag är hennes själ - Spirit!